Između 1939. i 1945. godine, Nacisti su ubili preko deset miliona "neprijatelja" države,
Šest miliona njih su evropski Jevreji.
Na kraju rata, Hitler, Himler i Gering
svi su izbegli pravdi oduzevši sebi živote.
Preostali tvorac Holokausta je nestao,
i nikad se nije pojavio na Nirnberškom suđenju.
Deceniju kasnije, većina sveta je prestala da se pita
šta se desilo sa zapovednikom SS "Kancelarije za poslove sa Jevrejima"...
Adolfom Ajhmanom.
Ne.
Ja sam poručnik Dalton. Ja sam poručnik Dalton.
Austrija, 1954 Poručnik Dalton.
Herr Verner? - Da.
Ja sam poručnik Dalton, iz Vajdena.
Našli smo nekoliko nedoslednosti u vašem dosijeu iz vašeg vremena sa nama
i cenili bi vašu pomoć da ih razjasnimo.
Hvala vam mnogo. - Mm-hmm.
Molim vas.
Šta želite od nas?
Sve je u redu. - Ništa ti nije uradio.
Bio je lekar.
Ne znam koje priče vam je ispričao,
ali znamo ko je on, Vera.
Moje ime je Eni.
Ne.
Ne, vaši sinovi Klaus i drugi dečak, Diter, oni...
Sranje! Sranje! Moše!
To je pogrešan momak. Uopte nije on!
Pa šta?
Bio je nacista.
Kladim se da je bio na nekoj listi.
Hoćeš li nam da nam pomogneš ili šta? Hajde.
Sećam se napisa pre mnogo godina
neki Austrijanci su me zamenili.
Imam članak uramljen u kući.
Nadam se da budući istoričari
neće biti u iskušenju da odstupe od istine koju ćemo zabeležiti ovde danas.
Mogao bih da pričam o onome što sam video
u jamama, u Minsku.
Ili kamionima u Čelmnou,
ali to su dela i zahtevi drugih.
Nisam izdao takva naređenja.
Naš rad je bio papirologija,
mi smo ratovali sa brojkama.
I mislim da sam se borio protiv beskrajnog idiotizma,
uradio sam samo malo što sam mogao u borbi Nemačke protiv svojih neprijatelja.
ZAVRŠNA OPERACIJA
Rekao si da želiš da se zaposliš u Džerziju.
Zar ne možemo pobeći? Uradila bih bilo šta da budem sa tobom. Bilo šta!
To nije loša ideja.
To uopšte nije loša ideja.
Samo mi reci jednu stvar. - Da.
Je li to istina?
Šta je li istina?
Je li tvoja majka crnkinja?
Kaži mi.
Kaži mi! - Kakve to veze ima?
Ti me voliš. - Sva deca mi govore iza leđa.
Je li to istina? - Ne! - Jesi li crnkinja?
Ne, ja sam bela kao i ti.
Lažeš. - Ne lažem!
Lažeš. Jesi! - Nisam! Nisam!
Dakle, i vi ste Nemica? - Pa, moj otac jeste.
Voleo bih da ga upoznam nekad. Mogu li te videti opet?
Otac nas je terao da naučimo 100 španskih reči dnevno.
Sto. - Ni manje ni više.
Bio sam...
Bio sam užasan.
Samo sam hteo da jašem konje i istražujem Tukuman.
Od kog dela Otadžbine ste?
Tokom rata smo se stalno selili.
Oh, znači tvoj otac je bio u vojsci?
SS, zapravo.
Ali poginuo je na istoku.
Oh, mislio sam, mislio sam...
Sad živimo sa mojim ujakom, Rikardom. On je, uh...
On nam je kao otac.
Tako mi je žao, Klause.
To je užasno.
Pomisliš li ikada da se vratiš?
U Nemačku?
Um, ne znam.
Čuo sam priče.
Koje priče?
Oh, Jevreji, vraćaju moć nazad,
uzimaju poslove, korumpiraju sve, kao i ranije.
Ali, naravno, ima ih dosta i ovde, pa...
moj ujak kaže da se pojavljuju svuda, kao pečurke posle kiše.
Pečurke.
Zdravica.
Za tvog oca.
Heroju, siguran sam.
Živeli!
Reci mi, da li bih prepoznao njegovo ime?
SEDIŠTE MOSADA TEL AVIV, IZRAEL
Gdine Harel.
Samo pet minuta.
Gdine Harel, molim vas. Gdine, ovo je gdin Fritz Bauer,
on je okružni tužilac u Hesenu, u zapadnoj Nemačkoj.
Kaže da je nešto pronašao.
Ima trag velikog neprijatelja vašeg naroda.
Nemam vremena za ovo. Rafi, pobrini se za to, Ok?
Adolf Ajhman nije samo neko ko potpisuje stvari.
Ovaj čovek zaslužuje da bude kažnjen.
Imate reč slepog čoveka.
Ne trebaju mu oči da čuje ime dečaka. Klaus Ajhman.
Zašto bi ova devojka, Silvija, izlazila sa sinom naciste?
Herman je provodio vreme u Dahau;
odlučio je da podigne Silviju kao katolika.
Nije znala da je Jevrejka?
Ne.
Je li još već saopštio lošu vest?
Da. Ona insistira da ga ipak vidi.
Kaže da je dobar katolik a i da momak je.
Dobro. Hvala vam.
Čujte, stvarno cenim što ste došli,
ali morate da razumete. Imam haos u Egiptu,
Fedajin. Planinare ubijaju u Masadi.
Naši resursi su ograničeni.
Ne mogu da ih trošim da love glasine. Žao mi je.
Razmislite šta to znači.
Jevreji konačno, javno, svode račune sa čovekom koji je organizovao našu klanicu.
Organizovao. Prošlo vreme.
Moj je posao, gdine Bauer,
da se fokusiramo na one koji to danas planiraju.
Hvala vam što ste došli.
Molim vas... - Mnogo vam hvala.
Daj mi samo jednu sekundu.
Gdine?
Recimo da je u pravu.
Možete li da zamislite glavobolju kad kaže svetu
da ne želimo da trošimo naše resurse na arhitektu Konačnog rešenja?
Polako.
Šta to...?
Da li samo stojimo ovde?
Čudno zamahuješ oko mojih prepona.
Samo uđi unutra. Ne plaši se.
Ne bojim se, fokusiramo se na tehniku.
U redu, pa tehnički, uradi to bolje.
Znaš li zašto ti daju sve usrane poslove, je li?
Ne znam, antisemitizam?
Hoćemo li?
Ne boj se.
Oh!
Hej. - Hej, Rafi.
Aharoni, pođi sa mnom. - Dogovoreno.
Gde ideš? - Aharoni ima let koji mora da uhvati.
Zvaću te ako mi zatrebaš.
SOLINGEN NAJBOLJI KVALITET
Silvija. - Hvala.
Klaus, zdravo. - Hej.
Došla si.
Hajde da te provedem. - Možemo li prvo da odemo negde?
Moram nešto da ti kažem. Dobro. - Može li to sačekati? On će govoriti.
Karlos.
Ovo je Silvija. - Zdravo.
Moj Bože.
Pogledaj te oči. Tvoja kosa.
Odakle je tvoja porodica?
Um, ja sam... - Spremni smo za tebe.
Dđi.
Vidiš li onu dvojicu?
To su zamenik gradonačelnika i član parlamenta.
Kome je taj čovek sa kojim si me upoznao?
Karlos Fuldner. On je pomogao mojoj porodici da se smesti u Argentini.
Amigos...
približava se naš 150-ti dan nezavisnosti.
Biće nam to šansa da igramo,
da pijemo, za slobodu.
Ali jeste li primetili putne blokade...
pucnjave,
nasilje,
svakog dana širom Buenos Airesa?
Sada bi trebalo da bude vreme da se proslavi nacionalno jedinstvo,
gvozdena veza crkve i države.
Neće se desiti, amigosi.
Trulež u našem društvu,
tera nas da se borimo za našu voljenu i svetu patriju.
Ko mi može reći njeno ime?
Jevreji!
Hvala, oče.
Lojalni samo sebi.
Jevreji će izdati našu domovinu
i nastaviti da truju ovu veliku Argentinsku naciju.
Pa, pitam vas.
Šta da radimo sa Jevrejima?
Sapun.
Ponovo.
Šta moramo napraviti od Jevreja?
Sapun!
Jevreji! - Sapun! - Jevreji! - Sapun! - Jevreji!- Sapun!
Živela pobeda! - Živela pobeda!! - Živela pobeda!! - Živela pobeda!
Živela pobeda! - Živela pobeda! - Živela pobeda! - Živela pobeda!
Živela pobeda! - Živela pobeda!
Živela pobeda! - Živela pobeda! - Živela pobeda! - Živela pobeda!
Dobro. Pristaješ ili ne?
Pristajem. - Pitere, tvoj je red.
Pitere, idemo. Igraj.
Hej, hej, hej!
Hajde, deco.
Zdravo.
Mama?
Mama, šta nije u redu? Šta se desilo?
Tvoja sestra.
Bila je na vrhu i zatvorila sam ga.
Da je sve u redu. Siguran sam da ti oprašta.
Vidi.
Divno.
Idi da ih staviš u neku vodu. Ja ću počistiti.
Novi frižider, a?
Koga si ubila da bi ga dobila?
Ozbiljno, treba li da brinem? Ima li mrtvog tela unutra?
U poslednje vreme nisam videla Hanu. - Mama... molim te.
Šta? Prvo, ti je viđaš stalno.
Nema razgovora o vezama. - Bio si spreman...
Raspravili smo to. Jedi svoju supu. -... da počneš nešto. Puf. Ona je otišla.
Molim te.
Piter, da se nisi usudio. Šabat je.
Moglo bi biti hitan slučaj.
Nemoj mi se žaliti ako se razboliš nakon jedenja hladne supe.
Ko se razboleo što je jeo hladnu supu? Ma, molim te. Halo.
Je li ovo oko Astipalaia stvari?
Jer, iskreno, pročitao sam možda 70% brifinga.
Ne, nije. - Ok, dobro, jer je to više od 30%.
Finale.
Aharoni je tamo vodi izviđanje u Buenos Airesu
sa našim momkom u Ambasadi.
Tvoj kontakt je ćerka, Silvija Herman,
složila se da nas odvede u porodičnu kuću Klausa Ajhmana.
Ako je Ajhman, pokušaće da dobiju pozitivnu foto identifikaciju.
Zašto me nisi pitao? Aharoni je islednik.
Tačno.
Ja sam želeo nekoga ko bi ispitao dokaze, a ne samo pucao na to.
Ovo je strogo hvatanje i isporučivanje.
Raf, ako je on, metak bi bio lakši nego ga dovučemo ovde.
Ajhmanu će se suditi ovde u Izraelu.
Suđenje? Niko ne sme da čuje šta ima da kaže.
Premijer se ne slaže.
Suđenje će pomoći da sve to stavimo pod krevet.
Na kraju krajeva, nisu svi tako emocionalno izbalansirani kao ti.
Pitere, nije zbog tebe, u redu?
Dobro. Učestvovaću.
Ti ne ideš.
Svaki vođa operacija te je opisao kao manipulativnog, impulsivnog i samouverenog.
Niko nije pomenuo moj smisao za humor?
I fijasko u Austriji.
Moram da povučem strune. Ubio si pogrešnog prokletog nacistu!
Sećam se, gdine. Nije čak bio ni pravi nacista.
Govorimo o kršenju suvereniteta Argentine
dok proslavljaju 150 godina nezavisnosti.
Ako ne uspemo, Izrael će biti ponižen,
lokalni Jevreji terorisani, i izgubio sam neke od mojih najboljih agenata.
Pa, šta ga čini vrednim rizika?
Za početak, ovaj trenutni plan je stvarno govno.
Odličan početak.
Pitere.
Ako želite da ga izvučete živog, potrebna vam je osnovna ekipa.
Nema vojnika, nema oružja. Tačka.
Ako uđemo u pucanjavu, već smo omanuli
i ovde piše da želite da ga izvučete
preko kontejnera, ali to bi trajalo nekoliko nedelja.
Uradimo li tako, neće proći Rio. Jedini način je avionom.
Vojni avioni ne mogu doći do Argentine.
Misliš li da nisam razmišljao o tome?
Ne, žao mi je. Naravno gdine. Naravno.
Pretpostavljam da El Al nije opcija.
El Al nema komercijalnih letova za Argentinu.
Možda bi mogli da ih ubedimo, ako bismo imali dobru priču o pokrivanju?
Možda.
Rekli ste da je 150-ta godišnjica Argentine, zar ne?
Da.
Dakle, imaćemo ambasadore, političare,
pošaljite ih tamo da kažu: "Mazel tov. Ura za nezavisnost."
Pozvaćemo Abu Ebana, svi ga vole.
Zatim dopremimo Ajhmana na avion, i direktno ga prebacimo.
Šta je sa obezbeđenjem na aerodromu?
Maskiratiću ga da izgleda kao jedan od nas.
Opiraće se. - Daćemo mu sedative.
Učiniće da izgleda mlitav, usrano pijan.
Držaćemo ga satima u tom sanju.
Jedini agent kojeg imamo... - Imali.
Šta?
Odbija svaki posao koji sam joj ponudio posle Bren.
Ipak, to nije bila Hanina greška. Momak je bio alergičan, zar ne?
Ona je jedina sa pravim iskustvom na terenu za ovo.
Uzeću je da to uradi. - Mislio sam da vas dvoje ne...
Šta, zajedno? - Govorite.
Uradiće to, verujte mi. Gdine...
dovešćemo ga ovde živog.
Pridobij Hanu, onda ćemo razgovarati.
Dr. Advan, molim vas javite se na urgentno.
Pet minuta. Saslušaj me. - Ne želim da slušam.
Je li gđa Levington u pripremi? EKG urađen?
Znaš koliko je to važno. - Zdravo, Majkl. Vidimo se večeras.
Ko je Majkl?
Šta je večeras?
Vozovi koji su porodice otpremili u logore, to je bio on.
Neću se pridružiti vašoj udarnoj ekipi. - Ne, to...
Da, i ja bih bio srećniji da mu smestim metak između očiju,
ali to nije ono što radimo.
Jesi li čuo šta se dogodilo zadnji put?
Da. Rafi mi je rekao. Momak je bio alergičan.
To ti je rekao?
Ne, sleteli smo i dopunjavali gorivo.
Rafi mi je stalno govorio da mu dajem još, iznova i iznova.
Pa, to sam i uradila.
To je bila Rafijeva krivica, a ne tvoja.
Moja igla, moja krivica.
Prvo nemojte povrediti, to je ono u šta se zaklinjemo i neću ga slomiti, ne opet!
Zato si nam ti potrebna.
U Buenos Airesu.
Gde ćeš trebati da jedeš biftek.
Piješ crveno vino i definitivno ideš da igraš tango.
Meni si porebna.
Radio Siete Kuarenta. Buenos Aires.
Još jedna putna blokada. - Zbog 150-togodišnjice.
Vlada kaže da štiti demokratiju.
Svuda su po gradu.
Od čega se oni toliko plaše?
Komunista.
Jevreja.
Nacionalista, Peronista.
Zavisi koga pitaš.
Jesi li ti jasan plan?
Kucnem na vrata, isporučim poklon,
izvedem njegovog ujaka napolje, ne dam im razlog za sumnju.
Dosta je toga da se već dešava.
Slušaj pažljivo, u redu?
Osetiš li bilo kakvu vrstu opasnosti, povlačiš se.
Biće sve u redu.
Da. Mogu li da vam pomognem?
Zdravo. Moje ime je Silvija. Ja sam...
Ti si Silvija.
Pitali smo se kada ćemo se upoznati sa vama.
Pa, uđite.
Uđite. - Hvala.
Oh, samo ću...
Oh Bože, divne su.
Oh, jesu li?
Je li to posebna prilika?
Ove godine još više.
Pomiriši ih.
Oh, zdravo.
Oh, dragi. Ovo je Silvija.
Silvija.
Kakvo zadovoljstvo.
Klaus i ja smo imali malih neslaganja,
pa sam mislio da dođem i...
pokušam da popravim stvari.
Oh.
To je veoma pažljivo.
Napraviću nam malo kafe.
Oh, ne, hvala. Ne mogu dugo da ostanem.
Ne, molim vas. Drago nam je što ste kod nas.
Mančkin je spreman za dremanje.
Tata je spreman da Mančkina odvede da dremne.
Ćao.
Pa, šta misliš?
Pardon?
Kuća.
Mislim, još uvek nema struje, ali ona dolazi tamo.
Da, veoma je divno, gdine...?
Klement. Senjor Klement.
Senjor Klement.
Žao mi je.
Zbog nesporazuma koji smo imali.
Ne želim da plašim, ali da li biste mi opisali njegovu prirodu?
Silvija, šta radiš ovde?
Hej, pazi na svoj ton, Klaus. - Samo sam došla da se izvinim.
Klaus, upravo si došao na vreme za kafu.
Ne. Silvija odlazi.
Sačekaj malo.
Klause. Rekao sam da sačekaš trenutak.
Jesam li te tako učio da se ponašaš, je li?
Žao mi je, oče.
Nemate potrebe da me tako zoveš.
Silvija.
Imaš li ga? - Ne znam.
Šta je sa devojkom?
Uzeće autobus.
Idemo odavde.
Silvija.
Slušaj.
Osramotila si me.
Napustiti tako sastanak. - Znam.
Morala sam da odem, i žao mi je.
Karlos...
rekao je da mislio da si možda...
Jesam.
Je li ti to stvarno važno?
Iser je ovde.
Ovo je Dani Šalom iz dokumenata, a Mošea znaš,
on će se pobrinuti za vozila.
Gde je Hana?
Izvinite što kasnim, gdine.
Ta šnicla bolje da bude dobra.
Dobro.
Ovo je sve što nam je Silvija Herman dala.
Što se tiče slike, naš čovek u bolnici Tel Hašomer
kaže da se uši poklapaju.
Teško da je ubedljiv dokaz.
Silvija je čuo da ga je Klaus nazvao ocem.
"Ne moraš tako da me zoveš". - Nedovoljno.
Moraš biti siguran da je to on. Daj mi dokumentarni dokaz. Hajde.
Čekaj. Pogledaj.
Cveće.
Ovde. - Vera je ukazivala da je to posebna prilika.
"Ove godine još više."
Kojeg je datuma Silvija bila tamo? - Uh...
Ovde.
Sertifikat o braku.
Hej, oprezno. - Kao da je to sad važno.
Postoji sistem za ovo.
Ovde.
Zašto je 1960 godina posebna godina?
Jer se pre 25 godina Adolf Ajhman
oženio suprugom, Verom Liebl, 21. marta.
Imamo našeg momka.
Rikardo Klement je Adolf Ajhman.
U redu. Drugi krug.
Sledeće nedelje u Buenos Airesu.
Jakove, dobrodošao. Naš čudesni front men.
Malo je ružan, ali poslužiće, zar ne?
Todah rabah.
Dobro. Za one koji ne mogu.
Iimakh shimo. - Iimakh shimo.
Može li njegovo ime biti izbrisano, a?
Pa, zašto ga činimo slavnim?
Trebali smo ga ubiti kao ludog psa.
Nisam zbog toga ovde, Moše.
Da?
Koliko si ih izgubio?
Ja se ne takmičim sa tobom.
Šta?
Stvarno radimo ovo? - Da.
U redu, seronjo.
Moji roditelji, tetke, ujaci, četiri rođaka.
Dahau.
Ja sam jedini preostao.
Hej, Moše, dosta više.
U redu? Raf, znaš li neki rok'n rol?
Je li papa katolik?
Ovo.
Eh!
Hoćemo li da igramo, da? Hajde. - Igrajmo.
Na noge za premijera.
Oh, sranje. To je Ben-Gurion. Ustani. Ustani.
Gdine.
Jesu li to svi? - Da.
Dobro.
Ako uspete...
mi negiramo šansu svetu da dopustimo da Ajhmanova...
naređenja o ubistvima potonu u nejasnoću.
Po prvi put u našoj istoriji, mi ćemo suditi našom dželatu.
Takođe ćemo upozoriti svakoga ko možda želi da pođe njegovim primerom.
Ako ne uspete...
izbeći će pravdi.
Možda zauvek.
U ime našeg naroda, preklinjem vas, nemojte omanuti.
Naše pamćenje dopire kroz zabeleženu istoriju.
Knjiga sećanja i dalje je otvorena.
A vi ovde sada...
ste ruke koje drže olovku.
IZRAEL
BUENOS AIRES
Dobrodošli u Argentinu. - Hvala puno.
Hola!
Zašto su tebe poslali?
Razočaran?
Mislim da ćemo ovo uzeti.
Odlično.
Dobar izbor.
Da.
I stan za mog asistenta. Ništa luksuzno.
Mm-hmm.
Prste k sebi.
Ili će mi Malkin razbiti guzicu?
Ja ću ti razbiti guzicu.
Vas dvoje se još uvek gložite.
On će te izneveriti, znaš?
On svakoga izneveri.
Dame i gospodo, polako, tera, najbolja sigurna kuća koju novac može da kupi.
Sa najfinijom tehnologijom kontra-nadzora.
Proživeo sam dobar deo života osvrćući se preko ramena.
Uradio sam samo malo što sam mogao u nemačkoj borbi protiv svog neprijatelja.
Kakva naracija. Kakva priča.
Kaži mi,
ove priče koje pričaju na sastancima, jesu li zbog novca ili zbog zadovoljstva?
Za potomstvo, da isprave laži koje su te svinje iznele u Nirnbergu.
Huh.
Otišli ste brzo nakon našeg mitinga, nismo imali priliku da razgovaramo.
Nisam bio svestan da bi trebalo da razgovaramo, Karlose.
Videli ste podršku koju imamo.
Vlada je klimava. Uskoro bi mogli izaći iz senke.
Sve što nam treba je organizacija.
Um kao tvoj.
Ko je ovaj Fuldner? - Oficir SS-a.
Radio je sa Vatikanom,
onda, da Peron izvuče Hitlerove više oficire iz Evrope.
Oni se skrivaju, ali moći će da pojave ako mi uskočimo.
Sve sam to zapisao. - Oh.
Da, pročitaću ovo.
U redu.
Čovek je ljudski metronom.
Svakog jutra putuje na posao u fabriku Mercedes u Gonzales katanu,
u isto vreme, ista dva autobusa, tamo i nazad.
Zašto ga ne uhvatimo u fabrici?
Previše je javno. Samo jedan svedok i zeznuli smo stvar.
I na putu kući je mračnije, i ima manje svedoka.
Ima li slepih tačaka?
Ovde su ulične svetiljke, ovde, i ovde.
Mrtva tačka je oko 5 m. Trebalo bi da bude prilično mračno noću.
Tamo ćete ga ugrabiti,
a onda ga držite ovde nekoliko sati pred letenja.
Možemo li ga dovesti na aerodrom? - Ne, suviše je opasno.
Ja ću mu dati mikro dozu haloperidola zbog sigurnosti.
Postavljanje mora biti precizno,
tako da smestiti ga u zadnji deo auta, to je previše rizično.
Pogrešna doza i mogao bi da dobije srčani zastoj.
Dobro. Svi imaju ono što im treba?
Trake od mekog metala.
Dobro. - Tin, idealno.
Zapiši.
Dovodim ekipu iz Sajanima da pomogne.
Jesmo li sigurni da možemo verovati lokalnim Jevrejima
da će biti lojalni nama, a ne Argentincima?
Da. Efraim je radio sa njima ranije, zar ne?
Da, to je tačno. Oni znaju grad, govore jezik.
Oni će pomoći da ograničimo naše izlaganje.
Ljudi će reći da je prava međunarodna jevrejska zavera.
Dobro. Hej,
avion će stići za četiri dana.
Ovo je poslednji put da ćete me videti dok ga ne budemo imali.
Ako vam budem trebao, ostavite mi poruku u ambasadi.
U suprotnom, nema kontakta u slučaju da me prate.
Razmenićemo novac i dokumente u kafićima.
Od sada, svaki potez koji napravite, i svake sekunde,
utiče na sve, zato ne pravite nikakve glupe greške.
To je veoma inspirativno.
Šta je sa njegovom porodicom?
Šta ako pozovu policiju ili još gore?
Vlasti ne žele isturiti vratove
zbog naciste na Dan nezavisnosti.
A sigurna kuća i dalje nije u redu. Kažem vam. Tri dana nije dovoljno.
Pobrinućemo se da bude. Opusti se. Prestani da brineš.
Zvuči kao da Hruščov ima nekog Amerikanca.
Mislim da je špijunski pilot. - Sranje.
Jadnik.
Čuo sam da komunisti vole da koriste nokte, iščupaju ih.
Inekcije adrenalina odmah potom, sprečavaju nesvesticu.
Misliš da bi nam Argentinci to radili?
Jesi li ikada razmišljao o tome da li ćemo mu to učiniti?
Nije to razlog zašto smo ovde.
Hajde, Habibi.
Kažeš mi da posle onoga što nam je jebač uradio,
nisi poželeo da neko ovde bude voljan i spreman da ga natera da vrišti?
Možete dobiti krevet, gdine. - Jakov, kurvin sine.
... i nikada se ne vratiti u istu prodavnicu istog dana.
Radićete po smenama.
Moj otac... - Graciela?
Moj otac je rekao da ćemo biti plaćeni?
Bojim se samo troškovi.
Prava nagrada će biti kad vam Rabin Levi posveti himnu.
Graciela, radićeš u sigurnoj kući. Vi ostali...
Hoćeš li još jednu? - Možda.
Još jednu.
Hej, Moše. - Da.
Hvala.
Polako.
Pričaj sa mnom.
Video sam je sa njenim dečakom.
Njegov sin. Lep mali dečak.
Gledali vozove kako prolaze.
Uhvatićemo ga.
Prvo treba da ga uhvatimo.
11. maj 1960
Treba li vam pomoć? - Ne, hvala.
Ne.
Ko je dođavola to bio?
Jesi li ikada pre video tog momka?
Evo ga dolazi.
Ne želim da mu dodirujem usta.
Gde je on? - Sranje. Zna. On mora da zna.
Moramo da idemo.
Njegova žena i dete su kod kuće. Ne bi otišao bez njih.
Već je to radio. - Moramo da upozorimo ostale.
Idemo. Idemo!
Vidi.
On...
To je on. - Zašto je tu drugi autobus?
I biciklista. Ne znam, nešto se oseća.
Tvoj poziv.
Upali motor.
Ah!
Ah.
Daj mu sedativ. Držim ga. - Napravi zvuk i ubiću te.
Samo budi tih, bićeš u redu.
Čekaj!
Dobro. Idemo.
Pokrij mu ruke.
Diplomatske tablice. Pusti ih da prođu.
Ako govoriš bez da ti se obratimo, zapušićemo ti usta.
Otvori oči.
Hoću da mi kažeš svoje ime.
Moje ime je Rikardo Klement. Ja sam Jevrej iz Palestine.
Ne, nisi.
Rođen sam u Seroni, nemački kvart.
Znam svoje molitve. Slušaj.
Reci mi svoje ime.
Pučuj Izrael, Gospode naš Bože, Gospod je jedan.
Vidiš?
Pogrešili ste.
Pusti me bilo gde. Oslepi me.
Neću nikome reći šta si uradio.
Gde si živeo?
Priznaću da sam malo zarđao.
Rođen si u Solingenu 1906. godine.
Tvoj otac se zvao Adolf.
Tvoja majka je Marija Šeferling. - Ne znam ta imena.
Nije tačno. Moja prezime je Klement.
Ipak, dečak kojeg podižeš ima ime Ajhman, zar ne?
Njegov otac je umro tokom rata.
Znači, dopustio si potomstvu drugog čoveka da te zove ocem.
Koja je tvoja trenutna profesija?
Nadzornik. Mercedes Benz fabrika.
Sadašnja adresa. - Ulica Garibaldi 14.
Kako se... kako se zove tvoja žena?
Vera. Vera Libl.
Ko je tvoj sin, Klausov oče? Kako se zoveš?
Ja sam Rikardo Klement.
Dakle, ti podižeš dete drugog čoveka,
ali osećaš samo obavezu, zar ne?
Da mu se nešto desi, kao,
oh, ne znam, recimo da iznenada...
sutra nestane,
deo tebe ne bi brinuo?
Nekad si imao ljubavnicu po imenu Marija Masenbuher.
Zar nisi? - Ne koliko se sećam.
To je zanimljivo, jer nam je dala sliku.
Prepoznaješ li čoveka na ovoj slici?
Ne vidim ga jasno.
Ko ima njegove naočare?
Čovek na ovoj slici je ti.
SS broj 45381. Jesam li u pravu?
Ponovo. Tvoj broj je bio 45381.
Tvoj broj je bio 45381.
45381. 45381! - Bio je 45326.
Dovoljno. Prihvatam svoju sudbinu.
Zovem se Adolf Ajhman.
Živeli. - Živeli.
U redu.
Uživajte. Spakovaćemo se posle večere.
Šta nije u redu?
Imamo ga.
Mir?
Moja mama provodi svoje dane u mračnom stanu... sama
zbog onoga što su ljudi poput njega uradili.
Kad bi mogla da vidi Ajhmanovo lice
kad se nađe u zemlji punoj nas,
onda ću imati mir.
Hajde, Klause. Napregni mozak. Ko je znao?
Lotar Herman? - Da.
Je li vaša ćerka kod kuće?
Ona je van zemlje.
Vodite ga.
Je li avion spreman?
Imam loše vesti.
U redu, hajde da se presvučemo i izgubimo odavde.
Slušajte svi.
Postoji problem sa letom. - Šta? - Šta?
Aerodrom kaže da je odložen za deset dana.
Niko ne zna. - Sranje. Deset dana! Oh, sranje.
To je slučajnost. Prebrzo je da bilo ko sazna.
Ne ako ne nađu naočare. - Oni znaju.
Dobro. Efraim, sutra ujutro ti i Moše vratite automobile.
Ako se bune zbog štete, platite koliko traže.
Trebaće nam novac. - Pobrinuću se za to.
Moraćemo da ga čuvamo 24 sata dnevno. Radićemo to u smenama.
Sad treba da budemo u sobi sa njim?
Mogao bi progutati jezik, pokušati da se obesi.
Nećemo mu dozvoliti da se izvuče iz ovoga. Jeste li razumeli?
Aharoni je jedini sa kojim on razgovara.
Ako imate nešto da kažete, zadržite to za sebe. Razumete?
A ako nas nađu?
Nećemo ga samo pustiti, zar ne? - Hej. Ššš.
Tiho. On može sve da čuje. - Imamo ga.
Sad ćemo se pritajiti, igrati "ko je gori kuvar od Rafija?" igru.
Mm-hmm. - Teži deo je završen.
Nemačka je pre nekoliko meseci poslala zahtev za ekstradiciju
i oni sumnjaju da se ovde skriva.
Dobro. Od sada niko ne napušta ovu kuću.
Tako je. Svi sedimo mirno. - Uplašeni stari slepac.
Mi smo krivi što su ga oteli. - Šta ti radiš ovde?
Pitere, slušaj ovo.
Policija je uhapsila Lotara Hermana, tvrdeći da je Jozef Mengele.
Jozef Mengele. - Da.
Sam anđeo smrti.
Ovo je loša šala. - Ovo su Fuldnerovi ljudi.
Koriste ga kao mamac.
Gore je od toga. El Al odbija da pošalje avion.
Kažu da im je prvo potrebno nešto od nas.
Potpisan dokument od Ajhmana koji kaže da će dobrovoljno doći u Izrael.
Šta?
Oni su poludeli. - Dosta!
Zar ne može Dani da ga falsifikuje?
Ne, nemamo pojma kako izgleda njegov potpis. - Aharoni.
Možeš li da ga privoliš da potpiše?
Možeš li?
Naravno, da.
Pa, moraće da ga pročita. Jeste li zamenili naočare koje ste izgubili?
Hvala. Za ove.
Zahvalan sam.
Hoćete da sudite meni umesto celom režimu?
Nudim vam pošteno suđenje.
Ako se radi o zločinima u Nemačkoj, treba da mi se sudi pred nemačkim sudom.
To nije opcija. - Zamolite svoje nadređene da pregovaraju.
Ako oni odbiju, i ja ću.
Nemam želju da budem vaš žrtveni jarac.
Rekao bih da arhitekta Konačnog rešenja ima dovoljno za šta bi odgovarao.
Arhitekta... Konačnog rešenja.
Poričete li svoju titulu? - Volimo nadimke.
Nekad su me zvali Mali Jevrej.
Jeste li znali to?
Čitao sam o Nirnbergu.
Te svinje, Visliceni i Hetl.
Okrivljuju odsutnog da izbegnu vešala.
Pa, onda ih demantujte. Dođite u Izrael.
Predstavite svoj slučaj svetu.
Radije bih umro...
nego da u mojoj istoriji bude kako bi neko drugi želeo da bude.
Nemate interes za ono što imam da kažem,
osim ako to ne potvrdi ono što mislite da već znate.
Recite mi, šta mislite da već znam?
Is...
Mogu li dobiti cigaretu? - Ne možete.
Tačne posledice mog rada su bile skrivane od mene.
Bio sam samo šraf u mašini...
kopajući svoj put do pakla.
Na kraju, bio sam vezan za moj sto.
20 sati dnevno.
Moj posao je bio jednostavan.
Da sačuvam zemlju koju volim od uništenja.
Je li vaš posao nešto drugačiji?
Ali ništa od onoga što ja kažem bitno. Vaši advokati i vaša lažljiva štampa
osudiće čoveka za koga misle da ga znaju, a ne onog koji sedi pred vama.
40, 60, 85 stotina.
Dobro.
Graciela?
Eh... - Da?
Uh, namirnice.
Može li ga neko drugi hraniti?
Tvoj je red. - Znam da je moj red.
Ja... tražim uslugu.
Nema više.
Ti si čovek koji me je oteo. Poznajem tvoj glas.
Da.
Molim te, samo mi reci. Moja porodica, jesu li sigurni?
Rekao si da imaš vesti.
Znaš li koliko je ljudi sahranjeno ovde zato što nisu hteli da slušaju?
Svako bi trebao posetiti ovo mesto jednom u neko vreme
da se podseti da stvari mogu poći loše ako se ne ponašaš kako treba.
Dva Jevreja vratila su iznajmljeni bjuik u radnju u blizini Akasusoa.
Platili su američkim dolarima,
ali prodavac je pozvao policiju
kad je vidio da su registarske tablice bile menjene.
I dokumenti za iznajmljivanje? - Ne znamo.
Njihova dokumenta su bila falsifikovana.
Razgovaraćemo sa vlasnikom radnje.
Ako toliko plaćamo empandadu u dolarima, želim da znamo.
Previše je teško.
Zar niko od njih nije došao sa nečim opipljivim?
Ima li medija? Dobro. - Ističe nam vreme.
Moramo da dobijemo potpis.
On je ratoboran.
Problem je što nema podsticaj da ga potpiše.
Ako lak način ne uspeva, uradi to na teži način.
Imate moju dozvolu.
Ovaj čovek je ubedio rabine da sami utovare vozove.
A ne silom.
Ne možeš snažnom rukom na takvog tipa,
ali ako možemo da utičemo na njega, ako apelujemo na njegovu...
Humanost?
Njegov ego čini da se oseća kao da ima kontrolu.
Cenim to što pokušavate da pomognete, ali on je vrlo klizav.
Nanjuši trikove na milju daleko. Ovo će uspeti samo ako ga izmorimo.
Ako zna da nema bekstva, na kraju će popustiti.
To neće uspeti. - Ti si uradio svoj posao.
Hoćeš li mi dozvoliti da ja uradim svoj?
Hajde da stvari postavimo na svoje mesto, hoćem li?
Ti si vojnik kome je naređeno da me privoli da potpišem ovo,
ali jesi li ti ili tvojii nadređeni odgovorni za to naređenje?
Nudim vam pošteno suđenje.
Gdine Otimaču, treba mi toalet, molim.
Prilično je ozbiljno.
Ovo bi bilo mnogo lakše ako bih imao nešto da čitam.
Treba li da mu ponudimo kopiju Majn Kampf ili moje?
Sećam se posećivanja mog oca u Tramvaju i električaru. Imao sam 9 godina.
On me je tako ponosno predstavljao.
"Moj dečko!" Rekao je: "Ovo je moj dečko!"
Dakle, zamisli moj užas kad sam morao da koristim kupatilo i oslobodim se tereta.
Rekao sam: "Svi to rade, tata. Svi seru. "
Još se sećam toga i dan danas.
Ako bi mi samo pokrio nos kao oči.
Dakle, ovo je glavna trka.
O, nekad smo govorili da bi bio savršeni nacista,
morao si biti tanak kao Gering, visok kao Gebels, i plavuša kao Hitler!
Mogu li se sada obrisati, gdine Otimaču?
Moja porodica, jesu li sigurni, molim vas?
Naravno, jesu.
Šta vi mislite o nama? - Hvala vam.
Hvala vam.
Gdine Otimaču.
Pitam se da li mogu da nastaviti razgovarati sa tobom.
Taj Jobnik kojeg šalju, neće da sluša.
Okruglo lice, ravna smeđa kosa. Debeljuškast.
Želim da se nadziru sve veće tranzitne tačke.
Ovo je jedan od Jevreja koji su oteeli Rikarda Klementea.
Hoćeš li još nešto? - Ne, hvala.
Oh, sjajno, govedina opet.
Ubio bih za ribu.
Ućuti i pojedi svoje kocke sira. - Zašto je tako svetao?
Nedostaju bakterije. - Ili je lep kozji sir.
Znaš li onaj sira iz Lifte kući?
Stvarno je jak.
Sećaš li se ono kad je Miriam napravila kolač od sira
a ti si pojeo celu šnitu samo da bi je usrećio.
"Ne, Mir, ovo je stvarno dobro. Hvala ti."
Znaš, taj iz Lifte je arapski sir.
Ja li? Nisam, uh,
tražio da vidim njegove papire. - Oh, ovo je šala, zar ne?
Davanje novca našim neprijateljima.
Ljudima koji nas žele mrtve. To je smešno.
Aharoni, jesi li to već probao?
Da vidiš hoće li raditi na Ajhmanu. - Potpisaće. Blizu smo.
Trebali bismo ga okačiti i batinama izvući potpis od njega.
To bi oni nama uradili, ali ne, to bi bilo suviše lako.
Umesto toga moramo da ga hranimo.
Opusti se, Moše. To je samo sir.
Moše.
Sledeći si.
Ne, u redu je.
Preuzeću njegovu smenu.
Zašto ne potpišete?
Ja sam državljanin Argentine optužen za zločine počinjene u Nemačkoj.
Ne budi skromni.
Litvanija, Mađarska, Poljska. Poprilično si putovao.
Trebalo bi da mi se sudi u jednoj od tih zemalja.
Ne.
Ne kupujem to.
Ne možete dobiti rat ako vojnici ne poštuju svoja naređenja.
Ne, to nije dovoljno dobro.
Istina će se saznati. - Šta je istina? Čija istina?
Niko me neće slušati. - Ja ću slušati.
Da budem tretiran kao pas. Farsa od suđenja.
Da sve svalim na sebe. I ti smo ih držali, znate.
Tužioci koji su se trudili, suglasne sudije.
Moj Bože. Ovo...
To je...
Izgledaš kao govno.
Ne brini. Neću te povrediti.
Neki od tvojih ljudi žele. Mogu to da osetim kad su u sobi.
Mogu li da te pitam nešto? - Nisam u poziciji da odbijem.
Je li istina da ste nazivali logore "likvidacione mašine"?
Mengele vas je sve zvao posne salame.
Svi su iskoristili podrugljive izraze za prljav rad.
Da učini da izgledamo kao životinje. - Svi smo životinje.
Borba za ostatke Serengetija.
Samo što neki od nas imaju veće zube od drugih.
Znaš li da sam pokušao da pomognem.
Godinama sam izvlačio tvoje ljude iz zemlje.
To je bilo moje rešenje.
Želeo sam da se Jevreji pošalju na Madagaskar.
Da, umiranje od malarije je lepše od otrovnog gasa. Veoma pažljivo od tebe.
Druge zemlje vas ne bi primile.
Ali to me nije zaustavilo. Pokušavao sam. Pregovarao sam.
Sa dr Kasztnerom u Mađarskoj.
Kamioni za život.
Pokušali smo da spasimo jevrejske živote.
Bio je heroj,
ali tvoji ljudi su ga hladnokrvno upucali. Zamisli šta bi meni uradili.
Nisam znao za to. - Hmm.
Zato si ovde, gdine Otimaču.
Da me nateraš da mislim da će me Izrael slušati.
Oduvek me je privlačio frizeraj.
Tvoj brijač.
Marka?
Mislim da je mnogo stariji od tebe.
Iz Solingena je, kao ja.
Moj tata je umro u Izraelu.
Jedan od onih dosadnih Jevreja koji su preživeli.
Oh.
Dakle, nis nikoga izgubio.
Drago mi je.
Ne znam šta bih postao ako bi moja porodica bila...
Razgovarao sam sa njim.
Zašto?
Pokušavao sam da ga nateram da potpiše.
Radoznao. - Šta ti je rekao?
Rekao je da smo svi životinje.
Jevreji?
Ne, ne, svi. Jevreji, Nemci. Svi smo životinje.
Proseravanje.
Da smo životinje, do sada bi bio raskomadan.
Kaže da je izvršavao naređenja. - On je odlučio da to uradi.
I mi odlučujemo da ga održimo u životu.
Da ga pustimo da govori, ali ne ovde, ne sada.
Drži odstojanje.
11...
12...
13.
Momci vole ovo.
14. - Više volim starije stvari.
Karlito Gardel. - 15.
El ZorzalKriolo. - 16.
17. - Dovoljno.
Dovoljno? - Dovoljno.
Reci mi nešto o sebi...
gdine Otimaču.
Želim da znam šta je to što je spojilo naše živote ovako.
Šta kažeš na ovo? Ako potpišeš, reći ću ti šta god želiš da znaš.
Ah-ha. Cilj ti je dogovor.
Uspostavljam tačku dogovora.
Ali, želim da potpišete pre nego što pitate.
To je... ha!
Loša je forma pregovora sa pozicijae slabosti.
Treba umešnosti za te stvari.
Uvek upoznaj čoveka koji sedi preko puta za pregovaračkim stolom.
Pa, sada je tvoja šansa.
Potpiši, i reći ću ti sve što želiš da znaš.
Želeo bih da ponudim probu.
Tvoje ime u zamenu za moje razmatranje vaših uslova.
Samo tvoje ime.
Tražim li previše?
Dani.
19 maj, 1960 Ističe nam vreme.
Vidimo se za sat vremena.
Ja sam tako blizu, gdine. On će popustiti. Znam da će popustiti.
Čujemo da nacisti pretražuju komšiluk.
Preporučujem da premestimo Ajhmana u drugu sigurnu kuću.
Ne možemo ga premestiti. Previše je rizično.
Zaboravi prokletu štampu. Zaboravi na potpis. Hajde da ga izvučemo.
Komplikovanije je od toga, Jakove. El Al je jedini izlaz.
Kako to mislite, komplikovanije je... - Jakove. Hajde da se opustimo, Ok?
Pogledaj me.
Želim da svet sazna šta se zaista dogodilo.
Ali mora biti pošteno.
Ljudi treba da čuju.
U Izraelu će samo želeti da me vide kako patim.
Ne, ne ako te vide onako kako sam te ja video.
Razgovaraj sa njima onako kako razgovaraš sa mnom.
Možete ispričati svoju priču, stvarnu.
U zemlji u kojoj moja porodica ne može čak ni da me gleda kako umirem.
Ne.
Ne, radije bih sve završio.
Odmah.
Molim te, samo pitaj svoje nadređene...
zbog moje porodice. Molim te.
Dani je spreman za njega.
Hej, činiš sve nervoznim.
Idi prošetaj oko bloka, u redu?
Ti proveri sledeći. Ja ću pogledati ovde.
Sakrij ga, brzo!
Idi, idi, idi.
Bilo šta? - Ne.
Piter, pomozi!
Nije ni čudo što se nije slomio. - Sve što zna je moje ime.
Upravo sam razgovarao s njim. - Je li istina da mu daješ cigarete?
Da.
Oh, naravno, da se neće slomiti.
On ovde dobija sobnu uslugu, ispunjava se svaki njegov prohtev.
Jesi li razmislio na trenutak šta će se desiti, huh?
Svi ćemo istrunuti u ćeliji zbog tebe.
Mogu dobiti potpis. - Daj, ne zajebavaj me.
To je sranje! - Pusti ga.
Neka pokuša. - Sranje.
Neka pokuša.
To je glupost. Opet nas sve kompromituje.
Gdine, mogu to.
Nemamo izbora.
Donesi nam njegov potpis.
Živeli. - Živeli.
Mislim da bi trebao da potpišeš. - Zašto?
Zato što ti verujem.
Reci im šta si mi rekao, o naređenjima koja si ignorisao.
Oni će čuti samo ona koja sam izvršio.
Obojica znamo da ću umreti u Izraelu.
Ne laži me, Piter.
Zašto sam ja kriv za greške moje zemlje?
Znači, rekao bi da je ono što ste učinili mon narodu greška?
Rečeno nam je da Nemačka,
naša zemlja nade i mogućnosti, bila pregažena.
Da smo preživeli... - Da, ali postoji linija.
I veruješ da je tvoj narod pronašao tu liniju, zar ne? Smešno.
Čuo sam glasine, o objekku u pustinji Negev.
Znaš li da hidrogenska bomba retko pita za doba svojih žrtava?
To nije isto i ti to znaš.
Videćeš, kremiraće moje telo.
Ne znam. Ne znam šta će raditi u Izraelu.
I neće ti svi dati priliku da ispričaš svoju priču.
Koga smo tebi uzeli, Pitere?
Razmisli o tvojim momcima.
Ako potpišeš, znaće da si rekao istinu.
Da si otišao u Izrael sa ničime što bi se sakrilo.
Koga si ti izgubio?
Izgubili smo šest miliona... - Pitam za tebe.
Oh.
Ona je prelepa.
Bila je više od moje sestre.
Bila je moja učiteljica,
i roditelj.
Moj prijatelj.
Imala je toje divne deca.
Mogu li da pitam kako je umrla?
Mislimo... u šumi blizu Lublina.
Bojim se da ne... - Nisam pitao.
Naravno.
Umrla je...
štiteći mališane. Toliko znam.
Žao mi je.
Stvarno mi je žao.
Mogu li...
Mogu li da pitam za njeno ime?
Fruma. - Fruma.
Zvala se Fruma.
Video sam vas... kako gledate vozove.
Brojali ste vagone sa svojim dečakom.
Ah.
Baš kao što je Fruma radila sa svojim malim dečakom.
Jedina razlika...
je da je njen sin mrtav, a tvoj je živ.
Jesi li porodični čovek, Pitere?
Možda jednog dana.
Postaje sve teže sa godinama. Veruj mi.
Imaš ženu, pretpostavljam, pa zašto nemate dece?
Mislim da znaš zašto.
Mislim da si možda zabrinut da će budućnost izgledati kao prošlost.
Nadam se da će se promeniti...
za tvoje dobro.
Želeo bih da pitam jednu poslednju stvar.
Želeo bih da vidim svoju suprugu poslednji put pre nego što umrem.
Ako potpišete, potrudiću se da ponovo vidite svoju ženu.
Kuneš li se, Pitere?
Na Frumi?
Na Frumi.
Uspeo si.
Moram da pozovem prijatelja da donese još pezosa.
Možeš sačekati kod mene. U blizini je. Prati me.
Znamo da radite za Jevreje.
Ako želite da prestanemo, moraš mi reći gde je, draga moja.
Ne znam. Ne znam.
Prestani! Prestani! Prestani!
Prestani!
Moje ime je Klaus Ajhman.
Samo želim da se moj otac vrati.
Molim te.
Pomozi mi.
Pomozi mi i mogu ih zaustaviti.
Očistimo kuću od svih ličnih predmeta.
Moše, pripremi automobile.
Jakove, spremi prtljag. - Dobro.
Oh, gde je Graciela? Neka je neko pozove. - Na tome sam, šefe.
Idi spremi Ajhmana. Odlazimo za sat vremena. Idemo.
Dobro. Da. - Vreme je da idemo, zar ne?
Pregledaću vas i onda ću vam dati injekciju da se opustite.
Razumete li?
Zvuči veoma mirno.
Zavalite se.
Podsećaš me na nju.
Njegovu Frumu.
Rekao sam da ne mogu pomoći, ali možda mogu.
Njena priča, tvoja priča,
podseća me na to kada su me poslali na istok.
General Muler me je zamolio da obiđem Jurišnu grupu,
moral je bio u padu. Trebala im je autoritativna figura...
da ga oživi.
I, razmišljao sam...
pitajući se mogu li da rešim
problem.
Da nađem manje haotičan način
postupka, osim kamiona i metaka.
Bilo je užasno.
Pet hiljada Jevreja je izdvojeno da stoje u ovoj jami.
Morao sam da popijem rakiju da se ne onesvestim.
Sećam se žene i njene bebe.
Preklinjala je za život deteta.
Podigla ga je
kao da bi mogla dati svoju bebu meni, kao da je ja mogu spasiti.
Ja bih, povremeno,
radio takve stvari, starim poznanicima,
ljudi koji bi nam mogli biti od koristi, ali ovo...
Prestanite da pričate, molim.
Onda, bang.
Metak koji ju je ubio
prošao je prvo pravo kroz njeno dete.
Sećam se da sam obrisao mozak sa moje jakne.
Misliš li da smo tako radili, Piter?
Mislite li da smo tako ubili Frumu?
Možeš se samo nadati da je bilo brzo.
Da nisu radili stvari koje neki vojnici rade,
ali onda nikada ne bismo saznati.
Pitere, ne slušaj ga.
Reći će da je moja smrt pravda
za sve ljude koje ste izgubili.
To čini moj život vrednim šest miliona Fruma.
Kako se osećaš,
znajući da ona nije vredna ni pljuvačke u mojim ustima?
Pusti špric. Pitere! - Uradi to, za Boga miloga.
Hajde, uradi to ti kukavice.
Ostavi. - Nemoj.
Učini je vredom nečega! - Izađi.
Pitere. - Odlazi.
Je to ono što želiš? - Odlazi odmah!
Hajde. Uradi to!
Rafi!
Izvedite ga napolje. Spreman je.
Ostavi automobile. Idite pozadi.
Moše, uradi svoju stvar.
Da. - Imam ga.
Idi okolo.
Hajde. Hajde.
Auto je suviše mali, nećemo svi stati.
Policija, policija!
Policija!
Idi u drugi auto.
Šta je sa tobom? - Nema mesta. Ja ostajem.
Naći ću svoj put kući. Reci mi kako je to bilo.
Policija, policija!
Policija!
Pogledaj u spavaćoj sobi.
Aharoni.
Trebao sam da... - Ne, ne. Sve je u redu.
Imaš ono što nam je potrebno.
Mislio sam da...
samo hoću da bude tamo.
Znam, i ja.
Naš slot je za 15 minuta.
Bolje se nadaj da će naši ljudi požuriti.
Ne brini.
Zdravo prijatelju. - Zdravo. Pasoši.
Zdravo gdine.
Previše Ferneta... On je čudovište sa stvarima.
Nemate pojma.
Sve čisto. - Hvala.
Zbogom. - Zbogom.
Ovo je inspektor Rega.
Vodite ga. Ja ću se osloboditi automobila.
Moramo ih sprečiti da polete. Razumeš?
Na usluzi.
Radio Fuldner! Oni su na aerodromu.
Možete da sletite, 25 desno.
Vetrovi su 2, 3, 4 i 6.
3, 5, 5, 8, 5, 5. Ovo je Buenos Aires.
Imamo te na radaru.
Brzo, ubaci ga unutra.
Ah!
Kontrola vazdušnog saobraćaja. Ovo je El Al 4KSAGD. NOTAMS proveren.
Potvrđena je naš let. Spreman za poletanje.
El Al, slot za vas u 5. Potvrđujem dozvolu za sletanje sada.
letenje... frekvencija odlaska 33.4...
Mogu li da razgovaram sa tobom na trenutak?
Žao mi je.
Izgubio sam ga tamo.
Ne. Samo zbog tebe. - Znaš da te volim.
Tvoj bol.
Tvoju mržnju.
Dug je put. U vazduhu ćemo razgovarati. - Dobro.
Šta se događa?
Imamo problem. - Šta?
Moramo da stanemo, moram da dopunim gorivo.
Jutros smo podneli dozvolu za sletanje, ali oni kažu da je nemaju.
To je nemoguće.
To ne može biti slučajno. Šta želiš da uradiš?
Oni šalju nekoga da prikupi našu kopiju.
Koliko će to trajati? - 15 minuta. Možda 30.
Šta ako je neko od nas otrči, da li bi mogao da se vrati na vreme?
Može li neko iz vaše posade da ode?
Neću ostaviti nikoga iz moje posade.
Ja ću otići.
Daj mi dozvolu.
Sletanje odobreno, El Al. Koga da...? - Saobraćaj na 3 sata.
Dobro. Mogu sad da idu.
Odmah ili sledeći slot za 15 minuta.
15 minuta. - To vam daje vremena da se ponovo ukrcate.
Uradi to. Pošaljite avion odmah.
Dame i gospodo, dobili smo dozvolu da poletimo.
Šta je sa Piterom?
Znaš da imam inspektora Rega koji mi je za petama,
i kad stigne ovaj prijateljski razgovor je završen.
Pustite me! Pustite me! Moj otac je u tom avionu!
Pustite me!
Dame i gospodo Kneseta,
pre kratkog vremena, najozloglašeniji nacistički ratni zločinac,
Adolf Ajhman, odgovoran kao nacistički lider
za istrebljenje šest miliona Jevreja Evrope,
otkriven je i uhvaćen.
Adolf Ajhman je već u zatvoru u Izraelu.
Uskoro će biti izveden na suđenje u Jerusalimu
pod uslovima zakona za suđenje nacistima i njihovim pomagačima.
JERUSALEM 1961
Sve je sređeno.
Vodite je sa sobom.
Kartu.
Identifikacija. Veoma lepo.
Stanite na kraju u red.
Karte. - Piter.
Popriličan je red.
Sve je u redu. Pomoći ću ti da uđeš.
Ne treba ništa više da se kaže ...
Stojim ovde pred vama, sudije Izraela,
da predvodim krivično gonjenje Adolfa Ajhmana,
ali ne stojim sam.
Sa mnom su šest miliona optuženika.
Ali oni ne mogu ustati na svoje noge, i pokazati prema njemu koji sedi u boksu
i poviču, optužujem!
Jer je njihov pepeo
rasut na brdima Aušvica i na poljima Treblinke.
Njihova krv plače,
ali njihov glas se ne čuje.
Zato ću, danas ja biti njihov portparol.
I u njihovo ime, ja ću izneti čudovišnu optužnicu.
Istorija jevrejskog naroda je preplavljena patnjama i suzama.
Ipak, nikada, kroz čitav krvavi put koji je prošao ovaj narod,
nikad od prvog...
Hej.
Kažu da je jedino o čemu će Ajhman pričati
ono kako će izgledati omot njegove autobiografije.
Jesi li ti izabrao svoj? - Ne.
Misliš da će mi Mirjam dozvoliti da donesem tu odluku?
Jedva mi dozvoljava da izaberem doručak.
Vratićeš se?
Ne znam.
Ne moraš.
Fruma te neće mrzeti zbog toga što si otišao.
Doveo si ga. Zapamti to.
Da. Nisam bio samo ja, Raf. - Ah.
U svakom slučaju to nije bitno. Niko neće znati da smo to bili mi.
Istorija pamti samo visoke ljude.
Šta je sa Napoleonom? - Kim?
1 juna, 1962, Adolf Ajhman je obešen,
Proglašen je krivim za transport miliona ljudi u njihovu smrt.
Kremiran je u objetku specijalno izgađenom za priliku,
i njegov pepeo je rasut na moru,
Tako da ne može imati trajno mesto počivanja.
Suđenje je prenosila TV celom svetu.
Bilo je to prvi put
da je svedočenja očevidaca o Holokaustu
video ceo svet.
Malkin je krio od majke tajnu o misiji dok nije legla u smrtnu postelju.
Rekla je: "Znala sam da nećeš zaboravili Frumu."
Piter Malkin je umro 2005. godine,
njegova žena i deca su ga nadživeli.
Preveo: suadnovic